NEZVRATNÝ OSUD
Alexi, volal táta George a Toda. Zítra o půl čtvrté vás vyzvedne.
Autobus na letišt? odjíždí kolem páté.
Jak ti vyhovuje můj kufr?
Ne, mami, to tam musíš nechat. To je prost?...
Ta visačka přečkala poslední let, nedošlo k žádný havárii,
takže by m?la zůstat na kufru. Pro št?stí.
-Kam na takový hlouposti chodíš? -Mn? to nevadí.
Je ti sedmnáct, vyrážíš do sv?ta.
Školní výlet s kamarády do Paříže, na deset dní...
Užij si to. Život máš před sebou.
Alexi, Alexi!
Bíle označený pruh je určen pro rychlý výstup a nástup.
Parkování je zde zakázáno.
-Počkej, Hitchcocku. -Co je?
-Já ti s tím pomůžu. -To ne. -Ukaž!
-Ty seš vůl, Cartere. -Blbečku. -To bylo dobrý.
-Tohle jsi nechala v autobuse. -Jé, d?kuju vám.
Ukaž, já ti s tím pomůžu.
-Ahoj, Crystal. Ahoj Blake. -Co to vyvádíš?
-To je chlap, chlapák. -Tak co, máte všechno?
Jasn?, tati, do puntíku.
MLUVĺ FRANCOUZSKY
-Co to říká? -Já nevím.
To je dohromady, jasný? Tak si to užijte.
-Dík, tati. -Není zač. -Dohromady!
-Alexi! -Jasný. -Dohlídni na n?!
Dobře.
Netušil jsem, že n?co může vypadat hůř, než moje fotka.
A co mám řĺkat já, když t? vidím.
MLUVĺ FRANCOUZSKY
D?ti poslouchejte! Co říkají?
Co chce, ten vůl?
-Nesm?jí tu být žádní prodejci. -Výborn?! Clear! Pojďte.
Smrt není konec.
Ale pro vás bude, jestli nevypadnete.
-Háre rama. -Táhni.
Musím vám položit n?kolik otázek. Balil jste si sám?
M?l jste zavazadla celou dobu u sebe?
ZRUŠENO.
-Pane Browningu. -Ano?
Dostal jste n?jaké balíčky od neznámých osob?
-Jako vaše narozeniny. -Cože?
P?tadvacátého devátý. Dev?t dvacet p?t.
Vaše narozeniny a čas odletu.
To je vůl, debil.
Georgi, táta řekl dohromady. Ob?ma dohromady, jasný?
-Dej sem n?jaký prachy. -Nechte toho!
Tak jo.
Co blbneš?
-Díky. -Není zač.
Alexi? Nechceš jít na hajzl?
Víš co, b?ž si tam sám.
Neblbni, vole, poslouchej, jo? Nech se poučit.
Máme před sebou sedm hodin letu.
Záchody jsou tam odv?traný jen málo nebo vůbec.
Třeba v půlce letu budeš potřebovat vytlačit to jídlo,
tak zajdeš pokládat kabel, a pak, za chvíli po tob?,
tam půjde Crystal nebo Blake.
To vážn? chceš, aby si t? navždycky pamatovaly,
jak ti lezou oči z důlků a zvedá se ti žaludek?
HRAJE HUDBA
John Denver.
Zahynul v letadle.
Dámy a pánové, d?kujeme vám za strpení.
Dostavte se, prosím, k odletu letadla číslo 180,
společnosti Bel Air do Paříže.
Nevid?l nikdo Billyho Hitchcocka? Kde se ztratil?
Dvacet dva, dvacet tři...
-B?ž, b?ž! -Dvacet čtyři...
B?ž!
Au, to bolelo!
PLÁČE DĺTĚ
To je dobrý znamení.
Bůh by musel být úchyl, aby letadlo zničil.
Vážn?, úplnej úchyl.
-Ahoj. -Ahoj, Tode.
Jak je?
Nemůžeš si prohodit sedadlo s Crystal?
No, víš, já bych rád,
ale zlobí m? m?chýř, infekce močových cest.
-Jdem dál. -Zeptáme se Alexe.
Alexi, nevym?nil by sis místo s Blake?
Ptala se Toda, ale ten má n?jaký problémy.
-Prosím! -Jo.
-Ty jsi zlatej, díky, Alexi. -D?kuju, Alexi.
-Není zač, opravdu. -Srabe!
Myslel sis, že nad Grónskem si to s nima rozdáme?
Jo. A kvůli tob? tu budu sed?t a čum?t na Myšáka Stuarta.
Díky, to ti teda fakt d?kuju.
Omlouvám se, tamhle je moje sedadlo.
-Co je? -Už jdu pryč.
Prosím o pozornost.
Seznámím vás s bezpečnostními předpisy.
Pás zapnete zasunutím kovového zakončení do přezky.
Pro rozepnutí nadzvedneme přezku.
Je tu 6 nouzových východů. 2 jsou vepředu a 2 u křídel.
Personál se připraví ke startu.
Pozor, naše cesta začíná!
-Hurá! -To je dobrý.
Co je to?
To nic.
-Pomoc! -Co se d?je?
KŘIČĺ
Zastavte to n?kdo!
-Ne! -D?lejte n?co!
KŘIČĺ
Alexi, nevym?nil by sis místo s Blake?
Ptala se Toda, ale ten má n?jaký problémy.
Prosím.
Co je, vole?
-N?co není v pořádku? -Co máš za problém?
-Alexi, co se d?je? -Tohle letadlo vybouchne!
-Drž hubu, Browningu! -To jsou blbý fóry!
-Jestli je to n?jaký žert... -Není to žert, slyšíš?
-Alexi, klid. -Sedni si, Browningu!
-Nech toho, Alexi! -Tohle letadlo se zřítí.
-Přestaňte, nebo vás vysadím. -Já ho vysadím.
-Já se vysadím sám. -Nechte ho bejt!
Všichni, kdo jsou v uličce si vystoupí.
-Vystupte si všichni. -Zůstaňte, kde jste, a seďte.
-Tohle letadlo se zřítí! -B?ž na n? radši dohlídnout.
Jo, dobře.
-Já jsem nic neud?lal! -Dejte ty pracky pryč!
Pusť ho, ty hajzle! No tak!
Nikdo z nich se na palubu nevrátí. Už jsem řekl!
Počkejte, prosím, mám tam čtyřicet studentů.
-Letí do Paříže. Prosím. -Musíte to pochopit.
Chápu to. Já to chápu a za Alexe se omlouvám,
Jeden z nás v letadle být musí. Nemůžu studenty nechat bez dozoru.
Nech toho, Cartere. Posaď se na prdel, Cartere!
Jeden z vás může nastoupit. Víc ne.
Larry, oni se zlobí. Zpátky pustí jen jednoho z nás.
Můžeme let?t ve 23.10 na De Gaullovo letišt?.
Já tu zůstanu.
Nene, vy umíte francouzsky, to je v pořádku.
Já jsem byl na záchod? a zasekl se mi zámek a...
Já se s nikým nepral, sakra!
Pane Murnau...
Díky.
Zavolal jsem vašim. Už jedou.
Alexi, řekni mi, co se stalo.
Já to vid?l. Nevím, prost? jsem to vid?l.
Vid?l jsem ho na ranveji, jak vzlétá.
Vid?l jsem to z okna. Vid?l jsem zem a ...
-Nech toho, Cartere. -Kabina se roztřásla.
Pak se levá strana utrhla a potom letadlo vybouchlo.
A bylo to skutečný, jako když se to vážn? d?je!
-Tys už m?l n?kdy havárii? -Jenom jsi usnul.
Tak moment, víš vůbec, o co jsme přišli?
Tak o půl dne v Paříži. Jenom proto, že se ti n?co zdálo?
Počkejte, to letadlo vybouchne, vybouchne to. Vybouchne!
-Jdi do háje, Hortne. -Tode!
-Ty poletíš leda do nemocnice! -Nech toho!
-Alexi, nech toho! -Nechte m?! Pusťte m?!
Už si letí a my tu trčíme.
-Za ten výlet mi zaplatíš. -S tebou neletím.
-S takovým debilem. -B?ž do prdele!
VÝBUCH
Co se na m? tak díváte?
Já za to nemůžu.
Přežil to n?kdo?
Jak to mám v?d?t? Jako že jsem n?jakej...
Není čarod?j.
Jsem Howard Seagull. Z úřadu pro dopravu a bezpečnost.
Spojili jsme se s vašimi rodinami. Už jsou na cest?.
Potřebuje n?kdo z vás lékařskou péči?
-Nebo snad duchovní út?chu? -Co se stalo? Přežil to n?kdo?
No, příčina výbuchu zatím není známa.
Místo prohledává policie. Na cest? jsou záchranáři.
Pardon, agent Weine, agent Schreck. Jsme z FBI.
Chápu, jak vám je, ale musíme se zeptat na pár v?cí
ohledn? dnešních událostí, dokud ješt? máte čerstvé dojmy.
To nám určit? pomůže při záchranářských pracech
a při vyšetřování.
Prý jste řekl, že to letadlo při startu vybouchne.
-Jak jste to v?d?l? -M?l jsem takovej pocit.
Divnej pocit.
Nevzal jste před letem sedativa? Nebo v letadle n?co na spaní?
Narkotika? Halucinogeny? Neberete drogy?
Ne.
Já to vid?l. vid?l jsem havárii. Vid?l jsem, jak to vybouchlo.
M?ly ty pocity n?co společného s tím, jak jste si přál,
aby byl Horton v letadle t?sn? před explozí?
-Ne. -Tak proč jste to říkal?
Nev?řil jsem, že se to stane.
Jestli je to tak, Alexi, proč jste vystoupil?
Můj bratr George mi řekl, ať jdu, a dohlídnu na Alexe,
a on sám tam zůstal.
A mn? řekl, ať vystoupím.
Larry Mournau mi řekl, abych se vrátila,
ale já mu řekla, ať letí sám. Poslala jsem ho do letadla.
Vás vystupovat nenutil.
Říkate, že se s nikým z nich nekamarádíte.
Proč jste vystoupila vy?
Vid?la a slyšela jsem Alexe. A v?řila jsem mu.
-Alexi! -Chlapče!
Miláčku!
Tamhle.
D?kuji za svezení.
Vidíte první kusy trosek letadla letu 180 Bel Air,
které moře vyplavilo.
Letadlo včera krátce po startu z Kennedyho letišt? explodovalo.
Havárii podle všeho nikdo nepřežil.
Pobřežní hlídka, námořní jednotky i záchranáři ale pátrají dál,
přestože na hladin? oceánu stále hoří letecký benzín.
Úřady pochybují, že se podaří najít n?koho živého.
Obávají se, že všech 287 cestujících je mrtvých.
Mezi cestujícími bylo i 40 studentů a 4 učitelé
ze střední školy v Mount Abraham, z jihovýchodního New Yorku,
kteří let?li do Paříže na výlet.
T?sn? před odletem bylo n?kolik studentů z letadla vysazeno.
Vyšetřovatelé se k důvodům incidentu necht?jí vyjadřovat.
Na Kennedyho letišti jsou odborníci
z Národního úřadu pro dopravu a z FBI.
Očití sv?dci na letišti i z Long Islandu vid?li,
jak letadlo explodovalo.
V blízkosti nebylo vid?t žádné jiné letadlo.
To potvrzuje i personál řízení letového provozu na letišti.
Po explozi se trosky letadla zřítily do Atlantiku.
Vyšetřovatelé tvrzení ov?řují a doufají, že se dozv?dí více.
Už 39 dní uplynulo od doby,
kdy nás opustilo 39 kamarádů a učitelů.
A s každým dalším dnem, co neznáme příčinu nešt?stí,
se sami sebe ptáme: Proč? Kazatel nám říká:
Vždyť člov?k ani nezná svůj čas.
Je jako ryby, které se chytají do sít?,
a jako ptáci chytaní do osidel.
Jako na n?, tak i na lidské syny, bývá políčeno ve zlý čas,
který je nám připraven.
A proto, než se dokážeme vzpamatovat,
než dokážeme uniknout před přítomností smrti a času,
musíme je oplakávat a připomínat si je tímto pomníkem.
Doufám, že si nemyslíš, Browningu, že za to vd?čím tob?.
To ne.
Za všechno vd?čím jim. Že můžu žít naplno.
Tak, proč tolik piješ, Cartere?
Hele, neříkej mi, co mám d?lat, jasný?
-Do toho ti nic není. -Cartere!
Já nikdy neumřu!
-Čau, Alexi -Čau.
Minulej tejden jsem d?lal zkoušky v autoškole.
Sedmdesát bodů. Je to minimum, ale prošel jsem.
Ale když bylo po zkouškách, tak takovej chlápek...
-No... -Tak ten mi řekl:
Mladý muži, vy zemřete velmi mlád.
Je to pravda?
Ani teď, ani tady a vůbec nikdy.
Když budu balit Cynthii, odmítne m??
-Sakra! -Tak jo.
-Jo. -Dík.
-Slečno Lewtonová. -Nemluv na m?, mám z tebe hrůzu.
Jdu tam.
-Ahoj. -Ahoj.
Nevysv?tluj si to špatn?, ale docela mi chybíš.
Jo, ty mn? taky.
Ale můj táta, ten pro to nemá pochopení.
No jo.
Hele, až se to všechno přežene, tak si spolu vyrazíme do m?sta.
-Na Yankees. -Jo. Tak dobře, rád.
Jasn?.
-Tak, já už musím. -Jo.
Tohle mi dala ve škole slečna Lewtonová.
Mám to přečíst. Je to o tom, co cítím.
M?j se.
To díky tob? jsem naživu. D?kuju.
Říkáme, že hodinu smrti nelze předpov?d?t,
ale když to říkáme, máme všichni za to,
že ta hodina je n?kde v daleké budoucnosti.
Nikdy nás nenapadne, že to má n?co společného
s dnem, co práv? začal.
Že smrt může přijít zrovna dnes odpoledne.
V to odpoledne, jehož každou hodinu už máme předurčenu.
VČERA PROBĚHL OBŘAD K UCTĚNĺ PAMÁTKY STUDENTŮ
Co se stalo? Kde je Tod?
Alexi! Zmiz odtud!
-To jsi nevid?l? -Co se stalo?
Tod si dával za vinu, že kvůli tob? nechal George v letadle...
-Ob?sil se. -Ne!
To by neud?lal.
Řekl, že až se dáte do pořádku, budeme zase kamarádi.
Proč by si to promýšlel, kdyby se cht?l zabít?
Pane Wagnere!
Pomalu!
Tak, a je to.
-Skoro podzim. -Je konec června.
Jo, ale všechno je pořád v pohybu.
Když se na to zam?říš, cítíš už teď, že přichází podzim.
-Ráda vidím do budoucnosti. -Proč jsi byla včera u Toda?
Z televize vím, že FBI nevyšetřuje sebevraždy mladistvých.
A oni tam včera byli, takže nev?dí, co havárii způsobilo.
To, že z letadla sedm lidí vystoupilo, je asi docela divný.
Navíc jeden z nich m?l pár minut před výbuchem vidiny,
že to letadlo vybouchne, což je opravdu krajn? podezřelý.
A navrch ješt? kamarád toho proroka spáchá sebevraždu.
Proč jsi tam včera byla?
-Víš, co je tohle? -To je...
-Co je to za péráka? -To jsi ty.
Ne jako podobizna. Takovej mám z tebe pocit, Alexi.
To m? mrzí.
Ne, ta plastika, stejn? jako ty, netuší, co tu d?lá.
Nedá se nikam zařadit.
A přesto vyvolává naprostou, ale nepochopitelnou přitažlivost.
Za ty čtyři roky na škole jsme na sebe ani jednou nepromluvili.
Ale v letadle jsem m?la stejnej pocit jako ty.
Netušila jsem, odkud se to bere, dokud jsi nezačal vyvád?t.
Já jsem nevid?la to, co ty, ale cítila jsem to.
Pořád to ješt? cítíš, viď? N?co z toho dne ti zůstalo.
Vím to, protože t? ješt? vidím. Proto jsem tam včera byla.
Já nikdy nem?l se smrtí nic společného.
Možná to mám jenom v hlav?, ale je to, jako by to bylo všude.
To?
-Co když byl Tod jen první z nás? -Máš takovej pocit?
Já nevím, jen bych ho rád ješt? vid?l. Naposledy.
-Chápeš to? -Tak teda půjdem.
Opatrn?.
To se mi líbí.
To místo?
D?lat n?co, co se nemá.
Pojď.
-To je on? -Asi jo.
Proč ho zmalovali jako Michaela Jacksona?
Jo, je to on.
To, co bylo ve skutečnosti, je už pryč.
Ježíšmarja!
Pst!
Ale no tak! Probudíte mrtvé.
-Jak se to stalo? -Chemikálie.
Vyvolávají v krevním ob?hu mrtvolné záchv?vy.
-Víte, já jsem jeho kamarád. -Já vím, kdo jsi.
-Od čeho jsou ty skvrny? -Od?rky, jak tahal za tu šňůru.
Tahal za šňůru?
Když tahal za šňůru, tak se asi necht?l zabít.
-Byla to náhoda. -Smrt nezná náhody.
Ani shody okolností. Ani smůlu. A ani záchranu.
Musíte pochopit,
že my všichni jsme jako myš, kterou kočka drží za ocas.
Každý krok, který učiníme, ať už obyčejný nebo významný,
jestli zastavíme na červenou nebo ne,
s kým se budeme milovat a s kým ne,
jakými letadly poletíme, nebo z kterých vystoupíme,
to vše je součástí plánu smrti, který končí až za hrobem.
Plánu? Znamená to, že když ho znám, tak vyhraju?
Alexi, to jsi už ud?lal, když jsi vystoupil z letadla.
Úmrtí tvého přítele znamená, že smrt má s vámi všemi nový plán.
A teď musíte sami zjistit, jak a kdy si pro vás přijde.
Lámej si s tím hlavu, jestli myslíš, že to zvládneš.
Ale nezapomeň, že když budeš chtít vyhrát,
když se vzepřeš, riskuješ, že rozpoutáš takové b?sy,
že to zaskočí i zubatou.
A rozzlobit smrtku, to si teda nepřej!
Ne!
Tak jo, my už...
Omlouváme se, že jsme sem vlezli.
To nevadí. Nic se nestalo.
Brzy na shledanou.
Takže smrt má plán. Dobře.
Jsou přece znamení.
Jak víme, že tím, jak tu sedíme a pijeme kafe,
nebo dýcháme, nebo přejdeme přes křižovatku,
jsme nespustili n?jaké události,
kvůli kterým n?kdy za čtyřicet let zemřeme?
Nebo za deset let. Nebo zítra. Nevíme to.
Pokud nezačneme vnímat znamení, která nám smrt chce ukázat.
Tomu nerozumím. Tys vid?l, že Tod umře?
Došlo k tomu znovu? Jako v letadle?
Ne, to jsem nevid?l, ale vyšlo to nastejno.
Tohle je vzkaz od n?čeho, Clear, nebo od n?koho.
-A je to stopa k tomu plánu. -To je kravina.
Takový znamení můžeš najít všude. Kafe - začíná na K a končí na E.
Jako kurd?je. Znamená to, že umřeme na kurd?je?
Jestli s tímhle začneš, tak se z toho můžeme zbláznit.
On říkal, že smrt má plán, ne?
A co když jsme ty, já, Tod, Carter, Billy a slečna Lewtonová
ten plán narušili. N?jak jsme ten zám?r prohlédli.
A vyzráli na n?j.
Ale co když jsme byli na řad?, co když jsme nem?li vystoupit.
Co když jsme ješt? na řad??
Jestli je to tak, ješt? to neskončilo a my umřeme.
Teď, ne potom.
Jedin?, že přijdeme na ten model a vyhrajeme.
Když t? tak slyším, tak v?řím, že se Tod zabil.
KŘIČĺ
No tak, nech toho, teď ne. Cartere!
-Ale, tak my se tady scházíme. -Nech toho!
-Kdypak se st?hujete? -Za pár týdnů.
To je škoda, ztratit oblíbenou učitelku.
-No tak, nech toho. -Já vám n?co povím. Chcete...
-Alexi! -Nepleť se do toho. -A teď se musí odst?hovat!
-A to jenom kvůli prorokovi! -Nechte už toho, oba dva!
Oni umřeli, a my to přežili. Tak co!
Nechci, aby ta havárie byla v mém život? to nejdůležit?jší.
Já s ním už končím.
Jestli si chceš zkazit život tím, že budeš bít Alexe na potkání,
tak si dej klidn? odjezd.
-Vy dokážete nakupovat s rozvahou. -Díky za poklonu.
Takže, vás zajímá tento nůž, co tomu říkáte?
ZVONĺ TELEFON.
-Co tedy ud?láte? -To je pořádný nůž, ale kolik...
-Haló? -Je tam Alex?
Ahoj, Clear. Chviličku...
To je Clear, zase, chceš s ní mluvit?
Clear, je ve sprše, mám mu říct, ať ti zavolá?
Jasn?, díky.
Má o tebe starost. A já taky.
Proč si s ní nepromluvíš, nebo se mnou?
Tati, moc jste mi s mámou pomohli, ale nejdřív na to chci přijít,
pak budu mluvit s kýmkoli.
V případu exploze letu 180 přišel Národní úřad pro dopravu
s novou teorií.
Podle ní se na porušenou izolaci elektrického čerpadla
-dostaly hořlavé látky. -Todovo sedadlo!
Jiskra se z kabiny mohla dostat až k čerpadlu,
což by způsobilo tu katastrofální explozi.
Sm?r exploze.
Tak první byl Tod, potom to byla Terry.
Umírají v pořadí, v jakém by umřeli.
To je plán smrti. Další je slečna Lewtonová.
Pokaždé, když se mi podaří usnout, vidím před sebou Terry.
A ve dne zčistajasna zaslechnu svůj vlastní hlas,
jak Larrymu Murnauovi říkám: Vy umíte francouzsky, nastupte si.
Všechno mi ten den připomíná.
Jasn?, ano, ta zm?na tomu snad pomůže,
ale když já tu žila od narození. Na všechno tu mám vzpomínky.
Teď ale vidím jen Larryho a ty d?ti.
Stačí, když se podívám na zahradu a nahání mi to strach.
Lauro, zavolám ti za chvilku.
Halo, tady Lewtonová. Chci agenta Schrecka.
Co tady d?láš?
Já jenom kontroluju tlak v pneumatikách.
Nastup si.
Připoutej se.
Jsem přesv?dčený, že další bude slečna Lewtonová.
-Další? -Ano, další.
Protože mi to vychází podle vzorce.
Tak podle vzorce, jo? Ty sis toho všimnul?
Mámina oblíbená.
HRAJE HUDBA
Jak je to s tím vzorcem, Alexi. Ten se ti taky zjevil?
Vid?ls ho ve svém snu?
Nikdy jsem necht?l zažít to letadlo.
A vy si tu teď sedíte a d?láte si ze m? legraci.
Jak chcete, ale já jsem zachránil šest životů.
Šest životů a ve škole m? mají za zrůdu!
Nemám žádný posttraumatický stres ani se nepovažuju za Boha.
Nechystám žádný svinstvo. Tak to je.
Pro všechny je tu plán. Je tu pro vás, i pro vás.
Existuje pro každýho.
Sice nevím jak, ale já na to přijdu.
Alexi, takže nejdříve jsi byl podezírán kvůli té explozi,
a teď, já vím, žes to letadlo nezničil.
Už jsme se cht?li zam?řit jinam, ale pak začali umírat další.
Tvůj kamarád Tod, pak Terry Chayneyová, byls u toho.
Dnes večer t? sebereme před domem Lewtonové.
Alexi, nikdo nemá moc nad životem a smrtí,
jen když n?koho připraví o život.
Můžeš mi slíbit, že už nikdo jiný nezemře?
To nemůžu.
Dokud jsem tu, nemůžu s tím nic d?lat.
Dobrá. Tak, prosím. B?ž.
D?kuju.
-Mám z toho kluka husí kůži. -Nemáme nic, za co ho zadržet.
Ne, o to mi nejde.
Chvílemi jsem m?l pocit, že bych mu uv?řil.
Můžu ti n?co říct? Nic ve zlým, ale n?kdy mám husí kůži z tebe.
Koukej s tím přestat. Je to jen hrnek.
Odjíždíš, už vypadneš...
VÝBUCH
Slečno Lewtonová!
Jen klid, to bude dobrý.
Vydržte, slečno. Klid.
Panebože!
Čau, Alexi!
Ty vole!
Nevím, kde je. Nemluví se mnou.
-Proč? -Protože mu nev?řím.
Když se ti ozve,
bude v zájmu tvé bezpečnosti nejlepší, abys nám zavolala.
To je moje vizitka. Zelená linka. Zajímavé.
TROUBĺ
Cartere, ty pitomče!
-Co d?láš? -Terryino jméno tam teď přidám.
-Proč ses cht?la sejít tady? -Protože m? sledujou.
Kvůli Alexovi. Proto m? tam zavezeš.
-Proč tam chceš jet? -Protože on ví, kdo bude další.
Cartere, nejezdi tak rychle a taky nepředjížd?j zprava.
Billy, počkej, já mám předtuchu. Další jsi ty.
-Hele, a proč jako? -Protože řekneš slovo a zabiju t?.
ZDE DOŠLO K DOPRAVNĺ NEHODĚ, V ÚSEKU PROBĺHÁ VYŠETŘOVÁNĺ
Může být kdekoli, tady nebo jinde.
Vy začn?te tady a sejdeme se uprostřed.
Tak to nebude tak dlouho trvat.
Jsou tam ješt?.
Jako v letu sto osmdesát. Třeba ješt? letí.
Že jsou jinde, v bezpečí?
Když jsem byla malá, tak v šesti, sedmi,
bála jsem se, aby mi neumřeli rodiče.
V noci jsem se budila a m?la jsem strach.
-To se stává každýmu. -Ale v?tšin? se to nesplní.
Když mi bylo deset, šel si táta pro cigarety.
Slyšel, jak n?kdo říká, neotáčej se.
Protože si myslel, že to je kamarád, otočil se.
A n?kdo ho střelil do hlavy.
Potom už to byl život na houby. Máma se s tím nedokázala vyrovnat.
Vzala si blba, kterýmu by se předtím vyhnula obloukem.
On po d?tech netoužil, takže máma taky ne.
Jestli tohle byl plán pro tátu a naší rodinu, tak na smrt kašlu.
Hodn? jsem přemýšlela o tom jinde.
To místo existuje. Tam, kde je táta.
Kde si koupil cigarety a potom prost? odjel.
Kde jsme s mámou a tátou dál pohromad?
a nic netušíme o tomhle život?.
Kde jsou naši kamarádi a kde každý dostane druhou šanci.
Alexi, my se nemůžeme vzdát.
Víš, já nemůžu domů.
Po tom, co se stalo slečn? Lewtonový, po mn? půjdou.
Odvedeme t? do tátovy chaty v lese, je to jen kousek od nás.
Tak co, Browningu. Tys to v?d?l o slečn??
Proč bych se schovával?
Billy řekl FBI, že t? od ní vid?l b?žet.
Utíkal jsem, protože oni by mi to hodili na krk všechno.
I Toda i havárii toho letadla.
Její krev se ohn?m spekla, Alexi, a v ní byly tvoje stopy.
-A tvý otisky byly na noži. -Já ti říkám, že já jsem to...
Neptám se, jestli jsi to ud?lal, nebo jsi v?d?l, že je mrtvá.
V?d?l jsi, že je na řad?? Ješt? předtím?
Jo, v?d?l. V?d?l.
No dobře. A z nás, kdo je na řad??
Řekni, že uvidím, jak Dodgers vyhrajou Superball.
Jsem to já, viď, proto mlčíš.
Já v?d?l, že jsem m?l na plovárn? Tummy osahat.
-Co kňučíš, na řad? jsem já. -Nic takovýho neřekl, tak jeď!
Víš, jsi povinnej mi to říct.
Bude to snazší, když to budeš v?d?t?
Nebude, bude to mnohem t?žší.
Tebe baví, že m? máš v hrsti. Já si to rozhodnu sám.
Je jedno, kdo bude další. Všichni jsme na jednom seznamu!
Kruci! Vážn??
No tak co. Kašlu na to. Aspoň se tam zase potkám s Terry.
Tak na co čekat.
Co vyvádíš?
Cartere, zpomal!
-Zpomal, Cartere! -Vyhul!
-Nech toho! -Proč? Sám si vyberu, kdy skončím.
Ale ne, když jsme s tebou my.
Ježíši! Zadrž!
Zastav, Cartere!
Jenom se neposerte. Nejste na řad?.
Klidn? zařvu na další červený. Mn? je to fuk.
Ale takhle to nefunguje!
M? ta francouzština tak srala.
-Ovládej se, jo? -To d?lám!
Já vím, co d?láš. A není nic divnýho, že se bojíš.
Já se nebojím. Sám si vyberu, chápeš?
Mám svůj život v rukou a smrt už taky.
Nemusíš nám dokazovat, co jsi za bouráka.
-Cartere, nejezdi jako kretén! -Co to d?láš?
Co d?láš, Cartere? Drž se volantu!
Chyť ten volant, Cartere!
V klidu, Cartere!
Mn? se chce tak zvracet, až to není hezký.
My se taky bojíme, ale nechceme s tím skoncovat.
Nech toho a zastav to auto.
Sakra, Cartere, okamžit? koukej zastavit!
-Billy! -Popojeď. -Otevři ty dveře.
-Popojeď s tím autem. -Billy, tak otevři.
-Tak odjeď! -No tak, Billy, v klidu.
-Klid, otevři je, otevři! -Otevři ty dveře!
Cartere, poslechni, ned?lej to.
Sakra, vylez z toho auta!
Cartere, poslouchej, hele, slyšíš?
Takhle to nejde, tak to nejde! Vylez z toho auta!
-Už jede! -Cartere!
Ješt? mám čas.
-Sakra. -Cartere, takhle to nejde.
-Vylez z auta! -Cartere, vylez!
D?lej, vylez!
-Nemůžu ven! -Alexi! Ne!
On je vážn? na řad?.
Vylez!
Bože!
-Já to vid?l. Vid?l jsem ten pás. -Máš strach?
-Zasekl se! -Ne! Zase ti zachránil život!
To je pravda. Jsi na řad?, Cartere.
-Budu se od tebe držet dál. -Sklapni, Billy.
-Tohle teď nemůžeme potřebovat. -Já to nepotřebuju.
Pryč od n?j! Je na řad?!
Nejsem, jenom se neposer. Nejsem mrtvej!
Ale budeš. Jsi odepsanej. Odepsanej! M? s sebou nevezmeš!
Proboha!
Tys m?l bejt další, m?ls bejt další po Lewtonový.
Takovej byl plán. M?ls bejt mrtvej!
Tak ty jsi ďábel?
Vid?l jsem ten pás. V?d?l jsem, že se utrhne.
Tím jsem ho zachránil, jako v letadle, s tím výbuchem.
-Jede sem policie. -Já ho zachránil!
Protože jsem ho zachránil, přešlo to na dalšího v trase výbuchu.
Na Billyho. Musím to vid?t.
Když to uvidím, zasáhnu, a tím na ten plán vyzraju.
Cože? To jsi jako Bůh?
Bůh se smrti nebojí. Bohové neumírají. My jo, víš?
Přestaň vyvád?t. Jede sem policie. Musíme t? dostat na chatu.
Tam se schováš a dáš se dohromady.
Po Billym jsem další já. Jsem další na řad?.
-A pak já. -Hele, poslouchej, co ti povím.
-To já nepřipustím, víš? -Nechcete radši vypadnout?
Rezavej... Tetanus...
Dobrý, to jsem přehlídl.
Cht?las toho využít, ale nachytal jsem t?.
Svin?!
Já t? přemůžu. Ne na v?ky.
Tady jsem tak vybavenej, že teď t? přemůžu!
S tátou na chat?, devatenáct set osmdesát šest.
-Před minutou tam byla. -Co povídáš?
Nechci ho udat, ale je to tam pro n?j nebezpečný.
-Pojedu s vámi. -To nejde.
Jenom nám pov?z, kde je.
Dávám ti své slovo, že ho přivedeme
a půjde do ochranné vazby.
ZE SMRTI UČITELKY JE PODEZŘELÝ ŽÁK, KTERÝ PŘEŽIL KATASTROFU
RODIČE NA JEJICH PAMÁTKU VYPSALI STIPENDIUM
Já jsem si nepřesedl.
Crystal si cht?la vym?nit místa, ale já si nepřesedl.
Sakra, proč jsem si nevzpomn?l. Já si nepřesedl.
Clear sed?la přede mnou.
Teď ona...
Alexi! Alexi!
B?žte, d?lejte, nastupte si do auta! Objedem to!
D?lejte, jedeme!
-Tam je! -Pojďte!
Jd?te tudy.
Alexi!
Alexi, my ti chceme pomoct!
Hej, b?ž od toho!
Přestaň!
Alexi!
B?ž!
KŘIČĺ
Ztratil se nám.
Může mít namířeno jen na jedno místo.
A sakra!
Ne!
Clear!
Ne!
Panebože!
Nehýbej se, zůstaň tam!
Nehýbej se, na nic nesahej! Díky pneumatikám jsi izolovaná.
To auto vybouchne!
Chvíli to udržím, víš, co máš d?lat?
Ne!
Až to ud?láš, přeskočí t? to a bude po všem.
Je to jediný způsob, jak vyzrát na smrt.
To ne!
Clear, já nechci, aby nás dostala oba.
Víš, co máš d?lat. Vždycky budu s tebou.
Ne!
-Alexi! -Alexi, b?ž odtamtud!
Ne!
Alexi!
To mi nemůžeš ud?lat. No tak, prosím t?, no tak!
-Moment. -Alexi!
-Kruci, nedýchá. -Vydrž, Alexi!
No tak.
ZA ŠEST MĚSĺCŮ
-Vítejte ve Francii. -Dobrý den.
Vítejte. Na shledanou.
D?kujeme.
-A je to. -Paříž. To je neuv?řitelné.
Neuv?řitelný je, že jsme zase let?li. Chápete?
-Prosím. -Merci.
No, je to zvláštní. Konečn? jsme to doluštili.
Ale n?co tu chybí, ne?
-Na Terry. -Na Toda.
-Na všechny naše kamarády. -Na zdraví. -Na zdraví.
Co je?
Kdybys mi před půl rokem řekl, že tu budeme sed?t a popíjet...
-Jo. -Tak nevím...
Občas mám pocit, že vy jediní to dokážete pochopit.
M?l jsi pravdu. Ten plán existoval.
Ale my jsme vyhráli.
To jediný, co jsme vyhráli, je příležitost žít naplno.
-Příležitost, kterou nepromarníme. -Jo.
Já mám ješt? n?co. N?co mi vrtá hlavou.
-O co jde? -O ten plán. -Alexi, už toho nech, ano?
-Ano, jen m? vyslechn?te, jo? -Panebože!
Jen poslouchej.
Tak, sm?r výbuchu předurčil pořadí našich smrtí.
Jak jsem zachránil Cartera, šlo to na dalšího, a to byl Billy.
Jasný? A pak Clear. Zasáhl jsem a zachránil ji.
Tak to přešlo na m?. To byla náhoda, víš?
Od toho kabelu m? odhodil ten výbuch. Takže...
A proč t? to přeskočilo?
Jak víme, že se to zrovna tak nem?lo stát?
Že ze všech t?ch cestujících jsme to m?li přežít jenom my tři?
-Možná, že takový byl ten plán. -Nebo jsi pořád ješt? na řad?.
-Zmlkni, Cartere. -Já to nevymyslel.
Aby smrt n?koho vynechala, musí se zasáhnout.
Alex to ud?lal třikrát. V letadle, u m? a u tebe.
Podle toho, co vím, se to může vrátit a jít to po nás.
Ale já jsem naprosto v bezpečí, protože na řad? jsi ty.
Nemůžete t?ch řečí nechat? Vymyslíme, co budeme d?lat zítra.
-Sejdeme se v hotelu, jo? -Počkej, půjdu s tebou.
Ne. Zůstaň tu, ano? Zůstaň tu.
Je to tak? Já ti říkal, že jsi další.
Nech toho, Cartere. Počkej, Alexi.
Ne, Clear, zůstaň tu! Jdu sám.
Alexi!
-Já jsem ti to říkal! -M? to přeskočilo.
Tak, kdo teda?